Ar vakarėlyje bus merginų?
Jų bus daugybė. Pats jas pakviesiu.
Ar galit paskolinti smulkių?
Dink ir kad aš tavęs nematyčiau!
Na ir kas, ką jis pasakė. Ar pameni tą kalę?
Taip. Velnias. Ji rėkė kaip skerdžiama.
- Girdėjau, kad ji duoda visiems. - Keiša?
Ji bus tame vakarėlyje.
Pamiršk ją.
Ta kalė turi gražų kūną.
Tiesa. Ji graži.
- Aš ją išdulkinsiu. - Pasvajok.
Pažiūrėkime, ką jie čia turi.
Tau nebūtina čia vaidentis.
Nežinau, kodėl tu vaidini, jog tvarkaisi.
Velnias. Visada mano, kad mes ką nors pavogsime.
Ko nori, Dogai?
Paduok man tą Old E. Taip.
Aš paimsiu Ides.
Ne. Palauk.
Aš mėgstu klasiką.
- Velnias. - Parduotuvėje gerti negalima.
Aš tau sumokėsiu.
Klausyk, kale. Gana mus sekioti.
Tu mane erzini.
Paskubėkite ir pirkite.
Užsičiaupk.
Sumokėkite ir išeikite.
Aš sumokėsiu. Ar gali jau nusiraminti?
Paskubėkite ir išeikite.
- Paimk alų. - Velnias.
Aš už tave sumokėsiu.
Velnias.
- Paimk grąžą už mane, gerai? - Ačiū.
Ar gali duoti grąžą mano draugeliui?
Aš nenoriu turėti problemų. Išeikite.
Aš jūsų nekenčiu, šunsnukiai.
Man gaila tavo mamos.
Ką tu pasakei apie mano mamą?
Ko tau gaila?
Aš nenoriu turėti problemų. Išeikite!
- Ką tu pasakei? - Aš nenoriu turėti problemų.
Ką tu pasakei?
Kaskart man čia atėjus, tu vis kažką murmi, šunsnuki.
Taip, taip.
Kur prakeikta vaizdajuostė?
Duok man prakeiktą vaizdajuostę. Nerėk.
Tuojau pat duok man vaizdajuostę.
Ištuštink kasos aparatą. O tu užsičiaupk.
Nustok rėkti.
- Velnias! - Geriau užsičiaupk...
Aš nejuokauju.
- Kur vaizdajuostė? - Ką tu padarei?
Duok prakeiktą vaizdajuostę. Išimk ją.
Jei tu jos neišimsi, aš tave nudėsiu.
Duok ją čia.
Kale, juk sakiau, kad užsičiauptum!
Paskubėk!
Velnias.
Paskubėk. Bėgam. Prakeikimas!
Negaliu tuo patikėti.
Juk sakiau atidaryk kasos aparatą.
Kaip jį atidaryti?
Kas per...? Tik šeši prakeikti doleriai?
Kažkur jis turėtų slėpti savo pinigus.
Palik jį. Eime.
- Atiduok mano pinigus. - Dogai!
Paimsiu ir tavo pinigus.
- Velnias. - Štai tavo turtas...
Štai tau, šunsnuki.
Daugiau nebebambėsi.
Kur likę pinigai? Velnias.
Bėgam.
Įėjau į parduotuvę tik nusipirkti alaus.
Išėjau jau būdamas nužudymo ir apiplėšimo bendrininku.
Kartais mūsų rajone būdavo smagu.
Niekada nežinojai, kas ir kada nutiks.
Po to aš supratau, kad vasara bus ilga.
Praeitą naktį riaušėse dalyvavo tūkstantis žmonių.
Jie mėtė į policininkus akmenis, plytas ir butelius...
Apie 100 policininkų apsupo 4 kvartalus
116-os ir Avalon gatvių sankryžoje.
Buvo areštuoti keturi asmenys ir daugelis,
įskaitant vieną policininką, buvo sužaloti.
- PAVOJINGI VISUOMENEI -
Riaušės Vatse, 1965.
Čia Donaldas Mileris, 3 mobilusis padalinys. Mes pačiame įvykių centre...
Dek, mažyte, dek!
...kad numalšintų riaušininkus degančioje ir apiplėštoje negrų teritorijoje.
- Gana! - Ką po velnių darai?
Kalifornijos nacionalinės gvardijos vadas
išsiuntė savo žmones numalšinti riaušes.
Jie naudos visas įmanomas priemones.
...spalvotųjų rajono gyventojai.
Negrų teritorijoje, kuri buvo
apimta smogo, šūviai vis garsėjo,
kai policija susidūrė su agresyviomis negrų gaujomis.
Vienas iš pareigūnų pradėjo šaudyti iš kulkosvaidžio ir šaudė apie 10 minučių į negrus,
kurie krito negyvi kaip musės tiesiog gatvėje.
Viljamas Parkeris, Los Andželo policijos vadas,
dėl praeitos nakties riaušių kaltino...
Kai nurimo riaušės, prasidėjo narkotikų pardavinėjimas.
Mano tėvas pardavinėjo narkotikus,
o mama buvo priklausoma nuo heroino.
Mama ir tėvas buvo labai populiarūs savo rajone.
Jie nuolat rengė vakarėlius savo draugams, kurie buvo ką tik išėję iš kalėjimo
arba turėjo ten sėsti.
Jie susituokė tik todėl, kad gimiau aš.
Mano tėvas kartais padirbėdavo elektriku, taksistu ar santechniku,
tačiau pagrindinis jo darbas buvo pardavinėti narkotikus.
Kartais mama išnaudodavo juos visus tėvui net nespėjus jų parduoti.
Tuomet jis ją mušė.
Augdamas su tėvais
aš daug ką girdėjau ir mačiau.
Aš labai greitai pripratau prie kriminalinio gyvenimo.
Vietoj to, kad saugotų mane nuo bėdų,
jie mane įveldavo į jas.
Tas šunsnukis irgi mylėjosi.
Manau, kad jis gerai pasismagino.
...atvesk man merginą, o jis tada sako...
Sveikas, Perneli, Klaidai.
Keidi Keinai. Ką tu čia veiki?
Nustokit taip mane vadinti.
Užsičiaupk. Čia susirinko suaugę.
- Jūs nesuaugę. - Mes vyresni už tave.
Ar Tatas žino, kad tu čia?
Ne. Aš išsėlinau.
Neklaužada. Eik čia.
Pridarysi mums bėdų. Ką tu darai?
Nagi. Duok jam atsigerti.
Kas tai per velnias?
Atsargiau su juo.
Dar iššaudysi mus visus.
Parodyk man jį.
Pirma parodysiu kaip jį reikia laikyti.
Keinai.
Kodėl tu ne savo kambaryje?
Aš išėjau pažaisti, mama.
Geriau grįžk į savo kambarį, kol tavęs nepamatė tėvas.
Ar tu mane iš vis girdi? Paskubėk.
Kas per velnias?
Pernelis rūpindavosi manimi, kai reikalai suprastėdavo. Jis mane mokė.
Jis išmokė mane būti sukčiumi.
- Dvidešimt vienas. - Šunsnukis!
Ar jūs jau baigėt?
Taip.
Palauk, kale. Leisk nuvalyti stalą.
Velnias. Aš laukiu jau visą dieną.
- Ar turi iškeisti 5 dolerius? - Ne. Žinau, kad tu turi.
- Ar turi iškeisti 5 dolerius? - Palauk, palauk.
Apgaudinėji mano paties pinigais.
Nuo to tau palengvės.
Taip. Taip. Turiu.
Klausyk, Tatai, tavo mergina atrodo pavargusi.
Tatas mirtinai ją išdulkino.
Jūs visi tikri šunsnukiai.
- Pamiršk ją. - Dalink kortas.
Mano prekė pas tave jau dvi savaites.
Ar nemanai, kad jau laikas atiduoti mano pinigus?
Jau sakiau, kad aš dar neturiu jų.
Nori pasakyt, kad neturi mano pinigų?
Visi žino, kad prieš sėdant į kalėjimą tu paslėpei iš banko pavogtus pinigus.
Juk pasakiau, šunsnuki, kad neturiu tų tavo pinigų.
Kaip tai neturi?
Geriau tu ateik su mano pinigais, nes kitaip pats žinai kas bus.
Eik velniop, Tatai.
Kuo tu save laikai? Ronu Onylu ar kuo?
Sumokėk arba...
Aš tau nepadlaižiausiu.
Ką tu man padarysi?
Ką...Ką aš...
Ką aš tau padarysiu?
- Nusiramink, Tatai. - Atstok.
Ne, ne. Nelįsk prie jo.
Ar aš turiu bijoti tavęs todėl, kad tu turi ginklą?
Aš ką tik grįžau iš kalėjimo, kur praleidau penkis metus.
Tu gausi savo pinigus, beždžione, kai aš to panorėsiu.
Geriau pačiulpk man.
Tuoj aš tau pačiulpsiu, šunsnuki!
Prakeiktas šunsnukis.
Tatai, Tatai, kas per velnias?
- Kas per... - Ar tu man skolingas, šunsnuki?
Ne. Gali pasiimti pinigus.
Duok dar vieną.
Štai. Paimk.
Keinai.
Tai buvo pirmas kartais, kai aš pamačiau kaip tėvas nužudė žmogų.
Tačiau tai buvo ne paskutinis kartas.
- Aš turėjau prie to priprasti. - Keinai.
Keinai.
Keidi.
...pietiniame greitkelyje.
Barikada pastatyta Flamingo rajone.
Įtariamasis...
Kad ir ką darysite, prisiminkite, ko išmokome.
O su tais, kurie grįš, susitiksime kitąmet.
Aš baigiau mokykla su apytiksliai puse žinių,
kurias jie bandė įkalt mums į galvas.
Mokykloje aš būdavau tik pusę viso mokymuisi skirto laiko.
Kitą pusę skirdavau narkotikų pardavimui.
Gatvė gali išmokyti daugiau nei mokykla.
Noriu jums pasakyti...
Ką tu čia darai?
Važinėju šiuo senu triračiu.
Tikriausiai nori naujo, ar ne?
Taip. Nes šis jau sugedo.
Paklausyk.
- Aš nupirksiu tau naują, gerai? - Gerai.
- Gerai? - Gerai.
- Kaip sekasi, mažiuk? Sveikas, Keinai. - Labas.
Keinas nupirks man naują triratį.
Nejaugi?
Tu neprivalai jam pirkti žaislus.
Tai menkniekis.
Jis juk mano draugas.
- Argi ne tiesa? - Taip.
Tai galų gale užbaigei, ar ne?
Taip. Pagaliau užbaigiau.
Šaunu.
Sveikinu.
Eime namo.
Ronė buvo Pernelio mergina, kol jis nepateko į kalėjimą.
Entonis gimė iškart po to.
Pernelis nupirko jiems namą ir paliko šiek tiek pinigų.
Tačiau aš vis tiek užeidavau pas juos.
Mano tėvą nužudė jam parduodant narkotikus, kai man buvo 10 metų.
Mano mama negalėjo atsiplėšti nuo adatos.
Todėl aš apsigyvenau pas savo senelius Džordandaunse.
Tai turėjo būti laikina.
Tačiau mama mirė nuo perdozavimo,
todėl aš likau čia.
Labas, močiute.
Mes tavimi labai didžiuojamės, Keinai.
Tomai, nusileisk žemyn.
Ateik čia ir pasisveikink su mūsų anūku.
Dievas su tavimi, mano berniuk. Ir noriu, kad tu žinotum,
jog kai kitą savaitę gausi diplomą,
aš būsiu pačiu laimingiausiu seneliu Los Andžele.
Jei tavo tėvas ir mama būtų gyvi, jie tavimi irgi didžiuotųsi.
Viskas gerai.
Eime pasismaginsime su merginomis.
Išleistuvių vakaras.
Mano draugas Dokas surengė vakarėlį.
Su manimi atvyko mano pusbrolis Haroldas.
Jis gyveno Long Byče, todėl mes retai bendraudavome.
Jis buvo sukčius.
Jis turėjo bumerį, namą ir storą piniginę.
Kai mes būdavome kartu ir kas nors nutikdavo, man nereikėjo jaudintis.
Jis užstodavo mane, o aš jį.
Štai taip mes vienas kitą užstodavome.
Visi draugai užstodavo vienas kitą.
Sveiki, sveiki. Atvyko Keinas.
Sveiki. Kaip reikalai?
- Kur Dokas? Sveikas. - Keinai.
- Tai mano pusbrolis Haroldas. - Sveikas.
Ar nori tapti žvaigžde?
- Ką? - Mačiau tave per televizorių.
Aš turiu vaizdajuostę. Joje mačiau tave.
Juk sakiau. Sakiau. Einu pas merginas.
Labas, mažyte.
Sveikas, Veinai.
Kaip reikalai?
- Sveikas. - Sveikas, Keinai.
Sveikas.
- Sveikas, žmogau. - Sveikas.
Aš pasiimsiu iš jų pinigus.
- Ar galim pasikalbėti atokiau? - Palaukit manęs.
Kas nutiko?
Nejau tu toks kvailas, kad rodytum jiems vaizdajuostę iš parduotuvės?
- Kodėl tu tai darai? - Nurimk.
Mes tik linksminamės.
Niekas daugiau jos nepamatys. Be to, man ji irgi juokinga.
Leisk man grįžti prie žaidimo.
- Kaip reikalai? - Sveikas, Keinai.
Sveikas. Kur žolytė?
Stebėk kaip aš juos įveiksiu.
Galite jau duoti man pinigus.
Eiveksas buvo vyriausias iš mūsų. Mes jį vadinome Dži.
Jis visada buvo įvykių sūkuryje. Nuolat ginčijosi, veldavosi į muštynes.
Mums jis patiko.
Jis taip ilgai užsiima savo reikalais,
kad jam pradėjo patikti smurtauti prieš kitus.
Oudogas buvo pats beprotiškiausias iš visų.
Tikras Amerikos košmaras.
Jaunas. Juodaodis ir jam ant visko nusispjaut.
Nagi.
Jis pralaimėjo.
Duok man pinigus. Nagi.
- Pralaimėjai kaip paskutinis nevykėlis. - Nesąmonė.
Alus šaldytuve.
Nagi. Duok man pinigus.
- Sveikas. Ką veiki? - Atsisėdau atsipūst.
Kodėl užsidėjai kapišoną? Atrodai kaip giltinė.
Juk čia šalta.
Mes nepratę prie šalčio.
Mes juk kilę iš tropikų. Supranti?
Tegul europiečiai šąla.
Tuomet kodėl tu sėdi ant šaldytuvo?
Tam, kad jūs nebegertumėte to nuodo. Štai kodėl.
Geriau patrauk savo islamišką užpakalį nuo šaldytuvo
ir duok man alaus.
Šarifas - buvęs banditas, kuris priėmė islamo tikėjimą.
Jis taip apsidžiaugė savo naująja religija,
kad bandė įtraukti į ją ir mus.
Jis manė, kad Alachas išgelbės juodaodžius. Kurgi ne.
Keinai, paduok ir man vieną.
Steisis laikė save sąvadautoju.
Mes draugavome nuo pat vaikystės.
Jis ėjo į kitą mokyklą, nes gerai žaidė futbolą.
Po to, kai jis gavo stipendiją,
jis nenustojo kalbėti apie tai, kad važiuos į Kanzasą, kur žais futbolą.
Sakau tau - aš išbadėjęs. Reikia susirasti ko nors valgomo.
Paskubėkit. Aš alkanesnis už vilką.
Taip. Nors kokį batonėlį suvalgyti...
Tavo sėdynė jau ir taip pro duris netelpa.
Velnias.
Ką veiksime dabar?
Aš ir Haroldas važiuosim pas Džeką.
Pas Džeką duok monetą?
Taip.
Reikės užpilti kuro.
Reikėjo įsipilti anksčiau, mulki.
- Nutilk. - Ar jūs važiuosit paskui mus?
Taip. Mes žinom, kur važiuoti.
Ko tau čia prireikė? Dink iš čia.
Mums juk to net nereikia. Nekenčiu, kai jie tai daro.
Kas turi pinigų benzinui?
Nė velnio tau neduosiu.
Atiduosiu rytoj. Pažadu.
- Mano kišenės tuščios. - Visi jūs vargšai...
Pardavinėjat narkotikus, o pinigų nėra?
- Mes grąžinsime. - Užpilkit kuro.
Gerai.
Atiduodu paskutinius pinigus...
Prabusk.
Trys doleriai.
Mulkis.
- Karšta kaip pragare. - Išjunk radiatorių.
- Supranti? - Taip.
Ar tu prigėrei?
- Taip. Išgėriau du 40-inius. - Ką tokius?
Du Ides butelius.
- Taip, tuomet tu tikrai prigėrei. - Prigėriau...
Aš velniškai pavargau.
Lipk iš mašinos.
Lipk lauk! Judinkis, judinkis.
Negaliu patikėt!
Lipk iš mašinos.
Gerai. Nurimk.
Keinai, lipk iš mašinos.
Aš nesiruošiu mirti šitaip.
Neversk manęs nudėti tave. Lipk iš mašinos.
- Lipk iš mašinos. - Gerai.
- Lipk lauk! - Gerai. Jau lipu.
Aš nudėsiu tave. Lipk iš mašinos!
- Greičiau, mulki! - Nudėk jį.
Eik velniop!
- Velnias! - Dek pragare!
Prakeikimas! Tai Keinas. Iš jo vogia mašiną.
Tai Keinas ir Haroldas.
Negaliu patikėt, kad tai jis.
Velnias.
- Sustok, sustok, sustok. - Paskubėk.
Prakeikimas.
- Kaip tu? - Haroldai!
- Reikia nuvežti jį pas daktarą. - O kaipgi jis?
- Atvažiuosime jo pasiimti vėliau. - Nešam.
Negalime taip palikti Haroldo.
Nagi. Greičiau. Nešam.
Mes negalime jo šitaip palikti. Tai negerai.
Šarifai, jis jau miręs. Jis miręs. Palik jį ir važiuojam.
- Steisi. Steisi, padėk nunešti jį į mašiną. - Aš laikau Keiną. Važiuojam.
Steisi, Eiveksai! Padėkit jį nunešti į mašiną.
- Šarifai, važiuojam! - Tai negerai.
- Tuomet lik su juo. - Aš liksiu. Liksiu.
Jis smarkiai kraujuoja.
Kur daktaras?
Nuvesk mus pas daktarą.
Iš pradžių turėsite užpildyti šiuos dokumentus.
Kale, eina velniop tie dokumentai. Mums reikia daktaro. Jis mirtinai nukraujuos!
Ta kalė neranda daktaro. Pažiūrėkit į jį, jis mirtinai nukraujuos.
Surask daktarą! Greičiau!
- Kur ta kalė su daktaru? - Kur daktaras?
Praėjo tik savaitė po mokyklos baigimo, o man jau peršovė petį.
Kai pamačiau tiek kraujo, aš praradau sąmonę.
Anksčiau į mane nebuvo šaudę, todėl maniau, jog mirsiu.
Aš buvau ligoninėje apie dvi savaites.
Daugumą laiko praleidau galvodamas apie savo pusbrolį ir žiūrėdamas senus filmus apie mafiją.
Parodykite asmens dokumentus.
Ar armijos dokumentai tiks? Štai tau.
Ką tu čia veiki?
Ar tu nustebai, ar tiesiog nenori manęs matyti?
Ne. Maniau, kad mane pasiims seneliai.
Na...
aš pasakiau, jiems, jog nesirūpintų, nes tave paimsiu aš,
o jie tegul lieka namuose.
Tavo senelė sakė, kad perduočiau tau tavo drabužius.
Nieko sau.
Iš pradžių į mane šaudė, o dabar tu mane pasiimsi.
Kažkas turbūt labai nori mano mirties.
Manai, kad nemoku vairuoti?
Rašidai, Rašidai, palauk.
- Ar kas matėte mano žmoną? - Linksmų Kalėdų, tėti!
Vaikai! Pitai!
Vaikai! Džeine, Tomi.
- Kur tavo mama? - Ieško tavęs.
- Ji su dėde Biliu. - Tėveli.
Žužu, mano mergaite. Kaip tu jautiesi?
- Gerai. Karštis jau nuslūgo. - Karštis jau...
- Aleliuja. - Labas.
- Džordžai! Džordžai, mielasis! - Mere. Mere.
Džordžai, mielasis!
Sveikas, Ou.
- Kaip sekasi? - Gerai.
Ar šiandien išeisi lauk?
Taip.
- Aš būsiu lauke, jei manęs... - Keidi, Kevinai.
Ateikit čia.
Pasikalbėsime lauke.
Ateikit čia ir sėskite ant sofos.
Sveiki.
Ar gali atsistoti prie eglės? Štai čia.
Leisiu jums pasikalbėti.
Aš noriu su jumis pasikalbėti apie tai,
į kokią bėdą jūs įsivėlėte.
Dievas suteikė gyvenimą jums ne tam, kad žudytumėte vienas kitą.
Apie tai rašoma Biblijoje. Egzodas: 20,13.
Nežudyk.
- Seneli, aš nesu nieko nužudęs. - Abejoju.
Kevinai, apie tave daug ką girdėjau.
Pone, nemanau, kad Dievas mumis pasirūpins.
Kitu atveju, mūsų čia nebūtų.
Pažiūrėkit, kur mes gyvenam. Juk čia viskas sup...
Čia viskas ne taip kaip turėtų būti.
Tu neturi tikėjimo.
Viešpačiui nerūpi žmogaus turimi turtai.
Mano senelis nuolat postringavo apie religiją.
Ir kaskart tai įeidavo į vieną ausį, o išeidavo pro kitą.
Keinai.
Ar tau rūpi, ar gyvensi tu, ar mirsi?
Nežinau.
Dingstam iš čia. Eime.
Kaip man tai pabodo. Velnias.
Atleisk.
Kai senelis užsiveda su visu tuo religiniu reikalu, jo jau nesustabdysi.
- Ar jis kiekvieną sekmadienį eina į bažnyčią? - Taip.
Jis ten meldžiasi baltaodžiam Jėzui.
Juodaodžiai yra pernelyg tikintys.
- Supranti? - Gana jau apie tai.
- Kaip tavo petys? - Jau geriau. Tai padaryti jau sugebėčiau.
Tu visą kelią iki ligoninės inkštei.
Rėkei kaip štai taip...
...kaip mergaitė.
Eik velniop. Juk man skaudėjo.
Lyg jūs būtumėte kietuoliai.
- Ką? Kas? Kas? - Nepalik mūsų, Keinai. Nemirk.
- Tai buvau ne aš. - Bandei būti rūpestingas ir užjaučiantis.
Tai tu rėkei kaip mergaitė.
Mes vis dar pykstame, kad aptaškei mus krauju.
Velniai jūsų nematė! Aš vos ten nemiriau.
Velnias. Prieš įeinant į tavo namus, aš norėjau tau kažką pasakyti.
Ką?
Spėk iš trijų kartų...
Mes sužinojome apie šunsnukius, kurie apvogė tave ir Haroldą.
Žinau, kur jie trainiojasi.
187-oj gatvėj?
Padarykime tai.
Padarykime tai dėl Haroldo.
Tu buvai praradęs viltį.
Pažiūrėk į Keiną
su buteliu rankoje kaip koks prietranka.
Kiek jūs paėmėt?
Žiūrėkit, žiūrėkit, žiūrėkit.
Ar matėt?
Taip.
Tu blogas vyrukas. Nušovei tą žmogelį.
- Jis nežinojo, kad aš jį turiu. - Duok penkis.
Tu nudėjai tą korėjietį!
- Patiko? - Tu iš visko bandai padaryti šou.
Dogai, leisk pasidaryti vaizdajuostės kopija. Tai šaunus video.
Nė velnio...
Aš parduosiu ją už 59,95.
- Aš turiu pinigų. - Penkiasdešimt dolerių ir ji tavo.
Velnias. Tai bus ne juokai.
Ar Keinas pasiruošęs nudėti tą šunsnukį?
Taip.
Gerai.
- Užsičiaupk. - Velnias.
Ei, ką darai?
Nukreipk jį kur nors kitur, mulki.
Išsigandot kaip mergaitės.
Aš ne kartą mačiau kaip buvo žudomi žmonės, tačiau aš niekada nesu to padaręs pats.
Aš neturėjau tam priežasties.
Tačiau kai jie nužudė mano pusbrolį,
aš žinojau, kad nudėsiu juos.
Ar patiko mano vaizdajuostė?
- Taip. Buvo šaunu. - Taip.
Tau reikėjo kreiptis į Veksą.
- Jis tai būtų padaręs geriau. - Nesąmonė.
Tai filmas apie Oudogą.
Aš geresnis už Stiveną Sygalą. Tapsiu žvaigžde.
Klausyk. Juk sakiau tau, kad baigtum rodyti tą vaizdajuostę.
Ko tu nerimsti dėl tos vaizdajuostės?
Po velniais. Nieko juk nenutiks. Tiesa?
Ar aš teisus?
Velnias. Mes surasime tuos šunsnukius ir nudėsim juos.
Tai ne taip jau sunku.
Jei tik ten nebus pašalinių. Aš nešaudysiu vaikų ir senių, aišku?
Kokie dar seniai ir vaikai vidurnaktį?
Aš šaudysiu visus iš eilės. Man nusispjaut.
Duok suktinę.
Tik ne aš. Aš nežudau vaikų.
Tu elgiesi kaip tikras bailys.
Tu elgiesi kaip tikras paranojikas.
Tie šunsnukiai nudėjo tavo pusbrolį prieš tavo akis.
Paleido kulką jam į kaktą, o tu nieko nedarysi?
Tu tikrai elgiesi kaip bailys.
Jie taip lengvai neišsisuks.
Mes nuvažiuosime ir nudėsime visuos ten esančius.
Man nusispjaut, kas ten bus. Po velniais!
- Ar tu su mumis? - Užsičiaupkit abu.
Jūs abu elgiatės kaip bailiai.
Bijot nudėti tuos šunsnukius.
Duok mano suktinę.
Eik velniop.
Velnias.
Dyna, ar duosi mums po dešrainį?
Gal baigsi prašyti ir dingsit abu iš čia?
Kas sako, kad mes prašome?
- Tu. - Nieko sau...
- Susiraskit darbą. - Aš nenoriu tavęs maldauti.
Nagi. Duokš mums po dešrainį.
Nejau tau gaila?
Duokš mums po dešrainį, Dy. Duokš.
Tu jau 50 kartų davei mums po nemokamą dešrainį.
Man pabodo jus maitinti. Susiraskit darbą.
Gausit pinigus, tada galėsit ir už dešrainį sumokėti.
Kodėl tu taip? Duok mums pavalgyti.
- Eik velniop. - Pati eik.
Tu irgi eik velniop.
Paskubėkit. Lipkit lauk.
Nudėkit juos ir grįžkit. Tik be jokių nesąmonių.
Dogai, Keinai, ar girdit mane?
Nudėkite juos ir grįžkite,
o tuomet iškart dingsime. Aš pabūsiu čia.
Ar tu tam pasiruošęs?
Ar tu pasiruošęs tai padaryti?
Tik nesuskystėk, kai ten ateisime.
Eime pas mane į namus.
Mano mama pagamino daugybę kotletų.
Eime pavalgysim kotletų. Nereikia mums tų dešrainių.
Ten jums ir vieta - namuose. Jums komendanto valanda.
Kodėl tau nepavaišinus mūsų mėsainiu?
Eik velniop. Jums jau laikas eiti.
Eime pas mamą. Nereikia mums šito.
- Aš irgi taip manau. - Taip. Eikite pas savo mamytes.
Štai jums!
Užsičiaupk kol mes ir tavęs nenudėjom.
Užsičiaupk.
Ar reikia pagalbos, brolyti?
Prakeiktas šunsnukis.
Aš maniau, kad nudėjus tuos vyrukus man palengvės.
Tačiau man nepalengvėjo.
Aš supratau, kad galiu nužudyti žmogų.
Ir jei prireiktų,
galėčiau tai padaryti dar kartą.
Sveikas, Keinai.
Kaip praėjo diena?
Gerai.
Puiku. Aš pavargusi. Studijuoju.
- Ar nori ko pavalgyti? - Ne. Aš ne alkanas.
Gerai. Prisėsk.
Kur Entonis?
Jis dar miega.
Greitai turėtų atsikelti.
- Ar galiu pasinaudoti vonia? - Taip. Tu žinai, kur ji.
Prakeikimas.
Šįkart aš turiu pinigų. Štai - 2 doleriai.
Ar tai pinigai?
Kur žadėtieji 20?
Duok man 20. Tu skolingas man nuo praeitos savaitės.
Ar tau maža, kad aš iš tavęs tiek perku?
Klausyk. Galiu tau duoti 2 dolerius.
Žinau, kad tai mažai...
Tu mulkis.
- Ateik su 20 dolerių. - Aš tiek neturiu.
Grąžink jam jo pinigus.
Atiduok mano 2 dolerius.
Aš nupirksiu tau mėsainį.
Aš tiek iš tavęs perku, o tu taip su manimi elgiesi...
Įkrėsk jam...
Atstok.
Aš turiu taupyti. Atiduok mano pinigus.
Paimk žolytę.
- Keinai? - Ką?
Ar nori pasikumščiuoti?
- O kaip tu manai? - Aš tau išspardysiu užpakalį.
Entoni, taip kalbėti negalima.
- Kodėl tu taip širsti? - Kodėl taip širstu?
Nes jam 5 metai ir jam nedera taip kalbėti.
Šiame rajone turi mokėti pakovoti už save.
Tai neturi nieko bendro su kovojimu už save.
Jis to mokosi iš tavęs, Dogo ir to mulkio Steisio.
Pernelis mane daug ko išmokė.
Ir kas? Ar tuo reikia didžiuotis?
Kalbant apie jo tėvą... šiandien iš jo gavau laišką.
- Jis teiravosi apie tave. - Rimtai?
- Ką jis veikia? - Nieko.
Kilnoja svarmenis ir skaito viską, kas yra bibliotekoje.
Kai baigsiu tvarkytis, atnešiu tau laišką.
Gerai, šaunu.
Aš išspardysiu tavo sūnui užpakalį.
Norėjau pasakyt...
mes pasikumščiuosime.
Turėjau omeny, na, tik truputį...
Eime, Entoni. Eime.
Aš tau įkrėsiu.
- Nešdinkis iš čia. - Aš pagaminau sūrainius.
Kas su tavo dantimis?
Tai dėl sūrio. Ar nenori sūrainio?
- Dink iš čia. Tu smirdi. - Farai.
Nešdinamės!
Greičiau, greičiau!
Palauk.
Dabar aš tave primušiu.
Parodyk....
ginklą!
Taip. Kur aš padėjau tą laišką?
Štai.
Ar tai jis? Taip.
Laikyk štai taip ir tada spaudi gaiduką.
Pau, pau, šunsnuki!
Jis neužtaisytas.
Ką, po velnių, tu darai?
Nenoriu, kad mano sūnus mokytųsi plėšti parduotuves.
- Aš tik rodžiau jam kaip šaudyti. - Taip, mama.
Entoni, ateik čia. Ateik čia!
Leisk kai ką tau pasakyti.
Jei dar kartą pamatysiu tave su ginklu rankoje, iškaršiu tau kailį.
Dink iš čia.
Stokis ir eik iš čia.
Kiek kartų sakiau tau, kad nebeduotum mums pinigų?
Nepradėk, gerai?
Juk tu neturi darbo.
Žinai ką? Man nereikia tavo pinigų.
Klausyk...
Pernelis manimi rūpinosi.
Jeigu ne jis... Ne, paklausyk.
Jei ne jis, aš būčiau miręs.
- Aš jam skolingas. - Žinai ką? Tegu eina tas Pernelis velniop.
Tu jam nieko neskolingas.
Turėtum džiaugtis, kad baigei mokyklą
ir kad sulaukei 18 gyvas.
Turi ko nors imtis, kol nesėdai į kalėjimą kaip jis.
Klausyk, aš nesėsiu kaip jis.
Nejaugi?
Kodėl tu širsti? Lyg pati visada elgeisi sąžiningai.
Keinai, esmė ne sąžiningume.
Aš turiu rūpintis sūnumi.
Ir žinai, kas graudžiausia?
Kai tik pažiūriu į tave,
tu man primeni koks būdavo Pernelis.
- Taip, ir... - Taip, ir... kas?
Pažiūrėk į save.
Man reikia eiti. Paimk.
Puiku.
Ši dalis man patinka.
Sveikas.
Kas naujo?
Sveikas. Palauk.
- Kas skambina? - Ko-Keinas.
- Kur tu? - Kas nutiko?
Aš visą dieną bandau su tavimi susisiekti.
Žinau. Kas su tavimi?
Aš, Veksas, Liulokas
ir tas mulkis Čonsis.
Tai kaip? Ar mes važiuosim?
- O ar tu sutinki? - Taip.
Gerai.
Išjunkit televizorių...
- Pažadink jį. Tegul atidaro duris. - Ko reikia?
Pakelk savo storąją ir atidaryk duris.
Eik velniop.
Tau stovi.
Nes man patinka mažos mergaitės. Kur tavo sesuo?
Kur tavo mama?
Šunsnukis.
Tu kažką gaminai pavalgyt.
- Atnešk ir man. - Net negalvok.
Kas ten?
Nikas?
- Kas naujo? - Nieko.
Kodėl tu visada ateini taip anksti?
- Tu sakei pirmą. - Man nusispjaut, ką aš sakiau.
Aš miegu iki pusė trečios. Kitą kartą neateik taip anksti.
Supratau.
Pažiūrėkim, ką tu turi.
Na ir ratai.
- Juoda Nissan Maxima. 1990 metų. - Taip.
Ji atrodo lygiai taip pat.
- Taip. Šaunu, šaunu. - Jie ne....
- Veksai? - Taip...
- Ei? - Ko?
Duok man dešrelių su kukurūzų koše.
Paskubėk. Aš alkanesnis už vilką.
- Tęsk, Nikai. - Ji turi būti...
nepriekaištingos būklės.
Draudimo kompanija neišmokės pinigų už mašiną, kuri nevažiuoja.
- Ar sugebėsi tai padaryti? - Taip. Aš tau padėsiu.
Gerai.
Ateik čia rytoj vakare,
apie pusę vienuoliktos.
Atleisk. Ar sakei rytoj vakare?
Ar aš mikčioju?
Ne. Rytoj vakare. Puiku.
- Ar aš mikčiojau? - Ne. Viskas gerai.
Ar bijai ateiti į šį rajoną naktį?
Ne. Jokių problemų.
Tu nebijai, kad aš pavogsiu tau mašiną, ar ne?
- Tu teisus. - Dink iš čia.
Gerai. Ačiū. Ačiū.
Ir kad daugiau aš čia tavęs nematyčiau.
Grįžk į Vestvudą, kur tau ir vieta.
Tikiuosi, kad nepasiklysi Compton Avenue, šunsnuki.
Pasilenkit.
Aš nejuokauju.
Geriau būčiau sėdėjęs namie ir valgęs.
Toliau, toliau, toliau.
Ji turėtų būti kažkur čia.
- Bingo. - Ar tai ji?
- Ji. - Šaunu.
Pažiūrėk į ratus.
Taip. Štai ji.
Tik pažiūrėk į ratlankius.
Duok laužtuvą.
Paskubėkit. Greičiau.
Paskubėkit.
Keinai, paimk man magnetolą.
- Žiūrėk, kad kas neateitų. - Paskubėk.
Aš žinau, ką darau. Stebėk, kad kas neateitų.
Nagi.
- Štai. - Atidarei?
Velnias. Sėsk.
Velnias.
Kur atsuktuvas? Duok atsuktuvą.
- Bėgam iš čia. - Prakeikimas.
- Sustokit! - Nė iš vietos!
Einam!
Paleisk jį.
Pirmyn.
Gerai, vyručiai. Eime.
Paskui jį.
- Velnias. - Tai šuo!
Atstok!
- Atstok. - Patraukit savo šunį!
Patraukit šunį!
Patraukit šunį. Patraukit!
- Atstok! - Patraukit šunį!
Kadangi tai buvo mano pirmasis nusikaltimas,
tiksliau, pirmas kartais, kai mane sučiupo,
teisėjas suminkštino nuosprendį iš automobilio vagystės
į pasikėsinimą tai padaryti.
Oudogas atsipirko įspėjimu, nes jis dar buvo nepilnametis.
Mano tėvas yra sėdėjęs kalėjime.
Pernelis sėdo į kalėjimą.
Net ir Oudogas pabuvojo nepilnamečių kolonijoje.
Kad ir ką jie sakė, aš niekada nebūčiau pripratęs prie kalėjimo.
Nelįsk prie manęs, mulki.
Ar turi pinigų?
Ne. Duok man be pinigų, gerai?
Gal išprotėjai? Duoti tau nemokamai?
- Nešdinkis iš čia. - Pažiūrėk.
Aš turiu sūrainius. Dvigubus sūrainius.
Aš ką tik pavalgiau, mulki.
Nenoriu aš jokio prakeikto sūrainio.
Neturi pinigų - tau galas.
Pakviesk jį.
Dogai, paskubėk!
- Atstok. - Žmogau, palauk. Palauk.
Aš tau pačiulpsiu.
- Tik duok dozę. - Ką tu pasakei?
Pasakiau, kad pačiulpsiu tau.
- Nagi... - Eik velniop.
Prakeikimas.
Pačiulpk pragare, mulki.
Oudogai, ką po velnių tu darai?
Dogai, greičiau!
Ar niekas nenori mėsainio?
Kas? Nejau niekas jo nenori?
- Nenoriu aš to mėsainio. - Net jei jis su sūriu?
- Tu beprotis. - Aš paėmiau tai iš to mulkio.
Tu kvailys.
Anksčiau aš nebuvau pakliuvęs farams,
bent jau iki tol, kol jie nepaėmė mano pirštų antspaudus ir nesulygino juos su tais,
kuriuos jie rado ant butelio, kurį aš numečiau apiplėšimo metu.
Gerai manęs paklausyk.
Aš paklausiu tavęs labai paprastų klausimų
ir noriu gauti labai parprastus atsakymus.
Ar supratai?
Išsiaiškinkime vieną dalyką.
Ar tu pirkai butelį alaus 11:15?
Taip. Nusipirkau alaus ir netyčia išmečiau butelį.
Ar tu pirkai butelį alaus 11:15?
Aš...vienuolika...taip...
11:15 aš...
Taip. 11:15.
Tuomet kodėl butelis buvo nenuvalytas?
Ir kodėl mes radome butelio, kuris buvo sudaužytas po šūvio, šukes,
padengtas dulkėmis?
Kai aš...
Kai mes išėjome, kai išėjau aš... įėjo kiti žmonės.
Jie...kai mes išėjome.
- Tačiau tu neprisimeni kaip jie... - ...kaip jie atrodė.
Tačiau tu tikrai nusipirkai butelį alaus 12:15, ar ne?
Taip. Buvo lygiai 12:15.
- Jei tik nesuklydau... - Ar dabar supratai?
Dabar tu supranti...
Tu ką tik susimovei.
Ar tu supranti?
Ne, aš pamaniau...
Tu susimovei.
Tu tai žinai, tiesa?
Juo daugiau faras manęs klausinėjo,
tuo labiau galvojau, kad jau nebepamatysiu dienos šviesos.
Ir tada tu pasakei, kad tu nupirkai butelį alaus...
Aš laukiau, kad jie pasakys man, jog matė video įrašą,
tačiau taip to ir nepasakė.
Taip...aš...
Tu žinai, kad susimovei.
Tu tai žinai, tiesa?
Tu žinai, kad susimovei.
Be vaizdajuostės...
jie nieko prieš mane neturėjo.
Kas nutiko mano broliui?
Jam bloga.
Keinai, čia Steisis ir Šarifas. Kaip tu?
Blogai. Aš visą savaitę nesituštinau.
Velnias. Visą savaitę.
Baik. Tu ten buvau ne tiek ilgai, kad spėtum užsikrėsti ŽIV.
Eik velniop.
Ko jums čia reikia?
Ar vis dar nori, kad aš tave nuvežčiau, kad tu paimtum tą mašiną?
Palaukit.
Gana klūpėti ant kelių ir melstis keramikiniam dievui.
Baltam keramikiniam dievui.
Nusiramink, Farakanai.
Tik neapsivemk mano mašinoje.
Niekas ten ir nežada apsivemti.
Drauguži, ar nenori važiuoti į Kanzasą kartu su mumis?
Ką, nigeri?
Jums reiktų nustoti vadinti vieni kitus nigeriais.
Tai negerai.
Kaip jau sakiau...
nigeri, tu turėtum važiuoti kartu su mumis į Kanzasą.
Ar tu apkurtai, ar ką?
Nejau tu važiuoji į Kanzasą su šiuo mulkiu?
Taip, Keinai. Tu irgi turėtum vykti kartu.
Jei liksi čia, turėsi daug problemų.
Tavo senelė būtų patenkinta tuo.
Aš niekur nevažiuosiu.
Manau, kad jis kabina Ronę.
Tu kliedi.
Pala. Ar tu vis dar bandai pakabinti Ronę?
Žinoma, ne. Pernelis mane nudėtų.
Nieko sau.
Jis ten kalės iki gyvos galvos.
Tu jau seniai su ja bendrauji.
Turėtum ją išdulkinti.
Aš tai padaryčiau. O tu?
Taip, taip. Įdėk šią kasetę.
Savo šlamšto apie juodžius klausykis kur nors kitur.
Pas mane šis šlamštas tikrai negros.
Greičiau jis pasirodytų.
Štai jis.
Ar palauksi manęs?
Ne. Turiu pasiimti vieną iš savo vaikų.
Gerai. Salamaleikum, brolau.
Kas tai?
Tai mano sūnui.
Sėsk į priekį.
Puiki mašina.
- Ar žalių turi? - Palauk.
Ar ji švari?
Juk sakiau, kad mano brolis dirba transporto inspekcijoje.
Numeriai švarūs.
Aš turėjau kietą mašiną,
tačiau ratlankiai buvo siaubingi.
Man labai jų reikėjo.
Aš žinojau kaip juos gauti.
Ir aš tikrai nesiruošiau už juos mokėti.
Man tereikėjo surasti kokį mulkį
ir jį apvogti.
- Patylink muziką. - Velnias.
Ko tu iš manęs nori?
Tu puikiai žinai, ko aš noriu.
Aš noriu tavo ratlankių ir tavo garso sistemos.
- Ir dvigubo mėsainio su sūriu. - Ką?
Užsakyk man maistą.
Sveiki. Ar galiu priimti jūsų užsakymą?
Taip.
Aš norėčiau dvigubo mėsainio,
- bulvyčių... - Aš sakiau su sūriu.
Velnias.
Padarykit dvigubą mėsainį su sūriu.
Tu vos neprivertei nušauti tavęs dėl menkniekio.
Gana. Mes juk turėtume būti broliais.
Manai, esi protingas?
Nori mane apgaut? Nejuokauk su manimi.
Duok savo brangenybes.
- Nusiimk. - Velnias.
O tu ir pranešimų gaviklį turi. Ar tu pardavinėji narkotikus?
Duok man jį.
Geriau aš nei prakeikti farai.
Sveikas. Kaip sekasi?
Gerai.
Taip. Aš apiplėšiau kažkokį mulkį prie greito maisto restorano.
Jis bandė priešintis. Turėjau jį pamokyti.
Taip. Jam neliko nė cento.
Taip. Man reikia gauti narkotikų.
Kiek nori?
Duok man 400.
Gerai. Duok jam 400.
- Sveikas. - Sveikas.
Kiek tu turi?
Pakankamai. Pagamink man juos.
- Aš pažiūrėsiu televizorių. - Gerai.
- Sveikas. - Sveikas.
Viskas, ko tau reikia, po kriaukle.
Sutvarkyk viską, kai baigsi. Ar čia tikrai 400?
Nejau tu manimi nepasitiki?
Aš niekada nenorėjau dirbti už grašius.
Man patinka dideli pinigai.
Gaminti narkotikus išmokau dar vaikystėje.
Heroinas, kokainas ir visa kita.
To mane išmokė tėvas.
Tai buvo vienintelis dalykas, kurio jis mane išmokė prieš savo mirtį.
Tu užstojai man kelią. Ką, po velnių, darai?
Nurimk. Tokia mano natūra.
Kokia? Ar tau patinka tai, kad užstojai man kelią?
O kaip tu manai?
Aš Keinas.
- Aš Ailina. - Ailina?
Bus labai skanu.
Labai labai skanu.
- Kaip reikalai? - Šventajame Korane sakoma...
Aš nenoriu to girdėt.
- Ar tu kalbėsi su ta kale? - Galvok, ką šneki.
Veksai, pagarsink.
Velnias.
Steisi.
Ką?
Keinas kažką kabina stovėjimo aikštelėj.
Tiesa. Jis nori tapti panašiu į mane.
Keinai, sveikas.
Kaip reikalai?
Palik ją ramybėje.
Ką tu ten darai?
Aš tau paskambinsiu. Gerai?
- Gerai. - Gero kelio.
Sveikas.
- Sveiki. - Sveikas.
- Sveikas.
Išėjo iš kalėjimo ir mano esąs kietas.
Eik velniop.
Kas iš jūsų sugalvojo šį pikniką?
Nežinau, bet Steisis nori gerai pavalgyt.
- Taip. - Liulokas kepa mėsą.
Mėsa iškepė.
- Pagaliau. - Pasitrauk.
Palauk.
- Palauk. - Pasitrauk. Nurimk.
- Šis kepsnys mano. - Nė velnio.
Ramiau, vyruti.
- Aš laimėjau. - Kodėl jis visada laimi?
- Velnias. - Eik velniop.
Aš laimėjau, todėl mokėk.
Mokėk žolyte.
Šarifai.
Ar ten tavo tėvas?
Tai jis. Iš kur tu toks laimingas?
- Sveiki, pone Batleri. - Užuodžiau kepančios mėsos kvapą.
Aš barbekiu tikrai nepraleisiu.
- Taip. - Tėvas nori pavalgyt.
- Aš prisėsiu čia. - Gerai.
Tikiuosi, kad liko bent kas nors.
Keiša! Keiša!
- Ko? - Atnešk ponui Batleriui lėkštę.
Ir įdėk didesnį gabaliuką, Keiša.
Gerai, kad atėjai,
nes mes kalbame apie narkotikus, bendruomenę.
Aš visada lieku mažumoje. Noriu sužinot, ką apie tu manai.
Matau, kad Kevinas slepia suktinę. Gali rūkyti.
Aš pats rūkiau marihuaną, kai buvau jaunesnis.
Tačiau tu tikrai nerūkei hašišo.
Tiesa...aš apie tai nieko nežinau...
Jie naikina savo protus. Tai velnio išmislas.
Koks dar velnio išmislas?
Štai tas velnio išmislas.
Neišmesk jos.
Neišmesk mano suktinės.
Paklausyk, Rifai.
Kodėl tu viską imi į širdį?
- Gana jau. - Tu juk turi tėvą.
Tu turi senelę ir senelį.
Jie tau sako tą patį, ką ir mano tėvas.
Tačiau tu vis tiek jų neklausai. Todėl kokia to prasmė?
Palaukit, pone Batleri.
Man įdomu, kodėl jis taip elgiasi.
Šarifas nuolat prie mūsų kimba.
- Tiesa. - Kodėl jis taip elgiasi?
- Apie ką jūs kalbat namuose? - Šarifas geras vyrukas.
O ta mergina neskuba atnešti lėkštės, ar ne?
- Keiša! - Paskubėk.
Atnešk prakeiktą lėkštę.
Atleiskit už išsireiškimą.
- Kodėl manai, kad tai juokinga? - Nes taip ir yra.
Dabar aš supratau.
Tu išvažiuosi ten, pakvailiosi truputėlį,
o tada parveši namo velniūkštę į mano namus.
Palauk. Juk žinai, kad jokios velniūkštės namo neparsivešiu.
Aš matau, kaip tu žiūri į baltaodes.
Juk žinai, kad man patinka juodaodės. Kodėl tu taip kalbi?
Turėčiau gerai išspardyt tau užpakalį. Dabar pat.
Vyruti.
Aš tave užauginau,
- aš galiu ir nudėt. - Taip, taip.
Sveikas, Keinai. Kodėl taip ilgai?
- Reikalai... - Sveikas, Keidi.
Kaip sekasi, jaunuoli?
- Viskas gerai. - Tikrai?
- Kaip sekasi darbe? - Kaip visada.
Baltieji visada aukščiau tavęs. Tačiau tai juk ne naujiena, tiesa?
Prisėsk.
- Sveikas. - Sveikas.
Tai apie ką jūs kalbat?
- Kalbamės apie šį bei tą... - Kalbam apie išvykimą į Kanzasą.
Į Kanzasą?
Tai ką galvojat apie tai?
Ką tu darysi, Keidi?
Tu bastysiesi po gatves,
kol tavęs nenudės?
Kaip tavo pusbrolį.
Ką norite pasakyti?
Šarifas pasakė man, kad jis ir Steisis
nori įkalbėti važiuoti kartu su jais.
Taip...
tačiau aš nemanau, kad tai gera mintis.
Taip, taip. Aš tai girdėjau.
Prieš tau įeinant, mes apie tai kalbėjome su Šarifu.
Jei liksi čia, ką tuomet darysi?
Šarifas irgi turėdavo daug bėdų,
tačiau jis pakeitė religiją.
Aš nesu musulmonas.
Tačiau su kai kuriais jų teiginiais apie juodaodžius aš sutinku.
Ir jei Alachas padės jam tapti geresniu žmogumi nei gali padėti Jėzus,
tuomet aš visomis keturiomis už.
Ką norite pasakyti, pone Batleri?
Jei tu nori kažką pakeisti,
tuomet nedvejok - daryk tai.
Turi pagalvoti apie savo gyvenimą.
Būti juodaodžiu Amerikoje
nėra lengva.
Vyksta medžioklė.
Ir tu esi grobis.
Aš tik sakau...
kad reikia išgyventi.
Supranti?
Ponas Batleris privertė mane susimąstyti,
nes jis vienintelis su manimi kalbėjo taip lyg aš jam rūpėčiau.
Senelis nuolat moralizuodavo su savo religinėmis nesąmonėmis,
o tėvas niekada nieko nesakė.
Pernelis išmokė mane kaip išgyventi gatvėje,
tačiau ponas Batleris kalbėjo apie išgyvenimą vardan geresnio tikslo.
Kaip sekėsi su ta mergina, kurią sutikai parke?
- Mergina su juodais šortais? - Taip.
Aš ją išdulkinau.
- Rimtai. - Tikiuosi, kad turėjai sargį,
nes kai kurie be jo prisidirba.
Baik. Nejau manai, kad aš toks kvailas?
Sargis visada su manimi. Aš ne koks Vilis Lamplampas.
Jei tu nemėgsti dėvėti sargio, tuomet tu tikrai esi toks kaip jis.
Nors ir nežinau, ką reiškia būti kaip jis.
Kad ir kas jis bebūtų.
O kas tas Vilis Lamplampas?
Niekas. Tai tik pokštas.
Mūsų rajone mus nuolat sekiojo farai.
Jie sekdavo mus, o vėliau kažkur dingdavo.
Kartais jie sustabdydavo mus be priežasties ir klausinėdavo.
O su tokiu automobiliu kaip mano - patekti į jų rankas buvo lengva.
Aš žinojau, kad jie sustabdė mus dėl jo.
Rankas ant kapoto. Išskėskite kojas.
Kapotas karštas.
Dega rankos? Maniau, kad jums patiko berbekiu.
- Ar kas nors gali... - Užsičiaupk.
O tu mėgsti priešintis, ar ne? Rankas ant kapoto.
O kaipgi mano teisės?
- Nutilk. - O kaipgi mano teisės?
Mano numeriai švarūs. Turiu automobilio dokumentus.
- Gerai. Gana jau. - Pasakykit man mano teises!
Tai todėl, kad aš juodaodis.
Aš tave išspardysiu tau užpakalį!
- Štai kodėl... - Užčiaupk nasrus!
Jei būčiau baltaodis...
- Į automobilį. Greičiau. - Velnias.
Velnias. Skauda juk.
- Ką jūs mums padarysit? - Gana judėti!
- Baik! - Nustokit judėti!
- Gana! Ar jūs bepročiai? - Velnias! Velnias!
Užčiaupkit srėbtuves! Sakiau, kad nejudėtumėt!
Chose, paduok reples.
Eik velniop, drauguži. Aš tau nepadėsiu.
Tai kaip? Ar važiuosi su manim?
Pagalvok apie tai.
Kas tau nepatinka?
- Gerai. - Pagalvok apie tai.
Tik nepamiršk, gerai?
- Draugužiai, pažiūrėkit. - Kas?
Kas nutiko?
- Matai? Štai ten. - Eime pažiūrėsim, Chose.
Tik nereikia karščiuotis, Chose.
Tąnakt farai kaip reikiant mus primušė.
Jie paliko mus kitam rajone. Ten, kur gyvena meksikiečiai.
Tikriausiai jie pamanė, kad mus dar labiau sumuš.
Tačiau meksikiečiai buvo geri.
Jie nuvežė mus į ligoninę.
Tu galėtum perskaityti tai pats.
- Žinau. Tačiau man patinka, kai skaitai man. - Gerai.
Mama, kodėl policija sumušė Keiną ir Šarifą?
Ar jie padarė ką nors blogo?
Ne, nemanau.
Manau, kad tai buvo didelis nesusipratimas.
Tik didelis nesusipratimas.
Ar jam nutiko tas pats, kas nutiko ir tėčiui?
Ne. Tai, kas nutiko tėčiui, visai kas kita.
Keino atveju...
Kai kurie žmonės
dėl tam tikrų priežasčių nemėgsta kitų žmonių.
Keinas ir Šarifas policijai labai nepatiko.
Mano draugas Maiklas sako, kad policija nekenčia juodaodžių.
Ne, ne, ne. Tai netiesa.
- Tai netiesa. - Mama, ar Keinas mirs?
Ne.
Keinas nemirs.
Jam viskas bus gerai.
Aišku? Nesijaudink dėl jo.
Jam viskas bus gerai.
Kodėl tu atrodai toks piktas. Kodėl tau nenusišypsojus bent kartelį?
O kodėl turėčiau šypsotis?
Tu juk gyvas, ar ne?
Kas pasakė, kad tai gerai?
Spėk iš trijų kartų.
Aš gavau darbą.
- Rimtai? - Taip.
Man jį parūpino mano teta.
Pastovi alga. 24 tūkstančiai per metus.
Ką tu ten darysi?
Dirbsiu biure. Teks būti mandagiai.
Pildysiu bei rašysiu dokumentus...
- Šaunu, šaunu. - Atsakinėsiu į skambučius.
Nešiosiu kavą.
Daugmaž toks darbas.
Keinai.
Darbas Atlantoje.
Keinai.
Ar girdėjai? Sakiau, kad darbas Atlantoje.
Imk jį.
Tau geriau išvažiuoti iš čia.
Na...
atvirai sakant...
Ar žinai, ko aš tikėjausi?
Tikėjausi, kad tu važiuosi su manimi.
Važiuoti su tavimi?
Taip...
Juk tu čia vis tiek nieko neveiki. Ir man atrodo,
kad anksčiau ar vėliau tave nudės arba pateksi į kalėjimą.
Turiu galvoje...
Nežinau. Manau, kad tai neblogai mintis.
Kodėl tu taip dėl manęs jaudiniesi?
O kodėl neturėčiau?
Pagalvok apie išvykimą, Keinai.
Aš galvojau apie visas mano padarytas niekšybes gatvėse,
ir apie tai, kas būtų, jei aš pasilikčiau čia.
Gatvės gyvenimas buvo smagus.
Tačiau man rūpėjo Ronė.
Ir Entonis.
Jis priminė man save patį, kai aš buvau dar vaikas.
Nenoriu, kad augdamas jis patirtų tai, ką patyriau aš.
Viskas buvo labai painu.
Aš į daugybę dalykų pradėjau žvelgti kitaip.
Vasara jau ėjo į pabaigą.
Ronė surengė atsisveikinimo vakarėlį.
Ji ir Entonis ruošėsi persikraustymui į Atlantą.
O Steisis ir Šarifas ruošėsi išvykti į Kanzasą.
Ar žadi išgerti visą alų?
O kas su tuo negerai?
Palik alaus ir kitiems.
Kam? Keinui?
- Kai tik jis ateis... - Būtent. Keinas - svarbiausias.
Tu ne Keinas. Nustok gerti alų.
O tu jį pričiupai.
- Sveiki. - Sveikas.
Leiskit ir man pažaisti. Paimsiu jūsų pinigus.
Eik ten ir pasikalbėk su kokia nors mergina.
Ar nenori nusiplauti kojų?
- Tu smirdi. - Pabučiuok man į užpakalį.
Tuoj kai pabučiuosiu...
Kaip ir sakiau,
kaip mes galime būti lygūs,
- kai mes jiems dirbame? - Baik kliedėti.
- Kelkis. - Aš kalbėjau su mergina.
Jai nereikia to girdėt.
Kaip jau sakiau, mes nebūsime lygūs, kol neturėsime tiek pat...
- Kas ten? - Farai, biče. Farai.
Aš pardavinėju enciklopedijas.
- Atvyko juokdarys. - Sveiki. Sveiki.
Atvyko ponas Veksas.
Kartu su rajono žiurkėmis.
Rajono žiurkės?
Neprasivardžiuok. Mes ne rajono žiurkės.
- Aš tau kojas išlaužysiu. - Kur Ronė?
Gali išlaužt ką nors kitą.
- Sveiki. - Sveiki, sveiki.
Steisi, kiek kartų turėsiu tau kartoti? Nerūkyk, kai Entonis namie.
- Apie ką tu? - Tu puikiai žinai apie ką aš.
Eik parūkyti lauke.
- Prašau, išeik dabar. - Ar nori išeit kartu su manim?
Mažiuk, ką darai?
Žaidžiu.
Jei ko prireiks, aš kitame kambaryje.
Aš noriu atsigerti.
Ar gali atnešti alaus?
Alaus? Ne.
Atnešiu sulčių.
Už draugus, kurių jau nebėra.
Už mano pusbrolį Haroldą.
Rifai, ar nenori užtraukt?
- Ne, ačiū, Kevinai. - Na tu ir mulkis.
Sveiki.
Berniuk, geriau grįžk namo, kol tavo mama visų mūsų nenudėjo.
- Enti, ką čia veiki? - Išėjau pabūt su jumis.
Duok man išgert.
Ne, ne.
Duok jam išgert.
Kas su tavimi negerai, Kevinai? Jam negalima gerti alkoholio.
- Tu ne jo tėvas. - Tu irgi, Kevinai.
Velnias.
Entoni, ką čia veiki? Juk žinai, kad negalima.
Eik į namus.
Keinai, ar galime minutėlę pasikalbėti?
Greit pradės lyti.
Tu esi po jos padu.
Ji apsuko jį aplink pirštą.
Pasiimk savo sultis ir eik į kambarį.
Pirmyn, drauguži.
Sveika, mažyte. Nenueik. Labas.
- Kaip sekasi? - Gerai.
- Ateik arčiau. Arčiau. - Ramiau.
Čonsi, nurimk.
Aš tik juokauji. Juk žinai, kad aš tavo draugas.
Rone.
Dar susitiksime.
Keinai, mes su tavimi draugai.
Prakeiktas šunsnukis.
Kur tu buvai dingęs?
Aš buvau užsiėmęs.
Ar tu bent galvojai apie tai, apie ką mes kalbėjome?
Apie tai, kad išvažiuot su tavimi? Taip, galvojau.
Kodėl tu taip dvejoji?
Tu čia pražūsi.
Keinai, kodėl nenori važiuoti su manimi?
Atlantoje niekas nepasikeis.
Aš vis tiek būsiu juodaodis.
Dar vienas juodis iš geto.
Kodėl tu taip sakai?
Nes tai tiesa.
Tu elgiesi taip lyg Atlanta būtų ne Amerikoje.
Jiems tai nė motais.
Žinai ką?
Ar žinai, ko Entonis manęs vakar paklausė?
Jis klausė, ar tu mirsi.
Ar tu mirsi, Keinai...
Ar tu važiuosi su mumis, ar ne?
Taip, važiuosiu.
Taip nieko nebus.
Leisk spėti...
Tu ją išdulkinai, tiesa?
Nesikišk į mano reikalus, Steisai.
Aš, Eiveksas ir Keinas vakar buvome Lakers rungtynėse. Kodėl tu manęs šitaip klausinėji?
Gerai. Palauk truputėlį.
- Eik čia. Aš noriu pakvailiot. - Gana.
- Paleisk. - Nagi. Aš tik noriu pasikalbėt.
- Apie ką? - Pašokime.
- Ne. Tu girtas. - Nagi, Rone.
- Tu man patinki. - Žinau.
Tas Keinas stoja skersai kelio.
Sėsk. Tu girtas. Aš nešoksiu.
Kas šiąnakt pasidarė Čonsiui? Ką jis ten daro?
Kodėl tu tempi mano renką? Ar tu išprotėjai, Čonsi? Gana jau!
- Dogai, ar turi ginklą? - Žinoma.
Duok man jį.
- Kam? - Duok prakeiktą ginklą.
Ką su juo darysi, Keinai?
Kam tau reikalingas ginklas?
Man nė motais, ko tu nori. Atstok!
Nereikia.
Prakeiktas šunsnuki!
Keinai, baik. Jis ne rimtai! Gana!
Tu jį nužudysi!
Atstok nuo jo! Atstok nuo jo! Gana!
- Nurimk. - Paleisk mane.
Entoni, eik į savo kambarį.
Paleiskit mane! Kalės vaikas!
Prakeikimas! Šunsnukis!
Klausau.
Čia aš.
Ailina? Kas nutiko?
Keinai.
Aš nėščia.
Ką?
Aš nėščia.
Kodėl tu man tai sakai?
Ką? Ar tu mane meti?
Vaikas juk ne mano.
Aš buvau tik su tavimi.
Gana meluoti, aišku?
Be to, aš buvau užsidėjęs sargį.
Tai dar nieko nereiškia, Keinai.
Tai reiškia, kad vaikas ne mano.
Na ir kas, Keinai?
Tu gali atimti gyvybę, tačiau nesugebi pasirūpinti ja, tiesa?
Aš neturiu tam laiko.
Viso.
Velnias. Tas šunsnukis kaip reikiant įkrėtė jam.
Šauni kova.
Panašu į vakarykštę kovą tarp tavęs ir Keino.
Tikrai?
Keinas nustos juoktis,
kai policija gaus šią vaizdajuostę.
Gali būti tuo tikras.
Jei Keinas muštų tave per televizorių...
Eina velniop tas Keinas.
Prakeiktas Keinas. Nenoriu apie jį nieko girdėt.
- Jis atrodo visai kaip tu. - Šunsnukis.
Jei tu būtum jo vietoje, tave būtų sumušę.
Kaip sekasi?
Gerai. O tau?
Gyvenu po truputį.
O vaikis?
Jam viskas gerai.
Leisk pasikalbėti su Keinu.
Rone.
Aš myliu tave.
Seniai nesimatėme, Keinai.
Kaip tau sekasi?
Kodėl neatėjai manęs aplankyti?
Aš nenorėjau pamatyti tavęs įkalinto kaip koks gyvūnas.
Ar tu taip manai?
Manai, kad aš gyvūnas?
Ne.
Vaikystėje...
tu buvai man kaip tėvas.
Tavo laiškai...
...iš pradžių...
Jie man padėdavo, brolau.
Aš čia juk be savo merginos,
be savo vaiko,
be tavęs.
Važiuok su Rone, Keinai.
Taip neturėtų būti...
Aš žinau, ką ji tau jaučia. Tame nėra nieko blogo.
Ji gera mergina. Ar supranti?
Aš noriu, kad ji būtų laiminga.
Pasirūpink mano sūnumi.
Iš čia aš dėl jos negaliu nieko padaryti.
Mokyk jį geriau nei aš mokiau tave.
Išmokyk jį padoraus gyvenimo.
Gerai?
Duok kumštį.
Atiduok mašinos raktelius.
Pažiūrėkit kaip jis išsigando.
Aš tik pajuokavau.
Aš neturiu laiko šitoms nesąmonėms.
Kas nutiko? Ko toks nelinksmas?
Kur tu buvai?
- Aplankiau Pernelį. - Rimtai?
Ar jis supykęs ant tavęs?
- Ne. - Šaunu.
Kuris iš jūsų Keinas?
Kas šis mulkis?
Kas klausia?
Draugas.
Nemanau, kad tu mane pažįsti.
Klausyk. Aš Ailinos pusbrolis.
Jai nepatinka kaip tu su ja elgiesi. Man irgi.
Nejau mes turėtume kautis dėl kalės?
Manau, turėtum atsargiau rinkti žodžius.
O aš manau, kad tau geriau...
Nagi. Įspirk jam kaip reikiant.
Spirk jam! Spirk!
Įkrėsk jam. Štai taip!
Daugiau nedrįsk ateiti čia ir šitaip kalbėti.
Įkrės jam! Štai taip!
Keidi! Keidi!
Keinai. Keinai.
Eik namo.
Prakeiktas mulkis.
Patarlių knyga. 22,10.
Suvaldyk panieką ir ginčas bus išspręstas.
Taip. Nesantaika ir visi priekaištai turėtų liautis.
Ką nori pasakyti, seneli?
Sūnau, tu turi išeiti.
Aš nebenoriu, kad tu liktum namuose.
Ką man padaryti?
Aš noriu, kad vakare tu išeitum.
Mes apgailestaujame, Keinai.
Nelabai matosi.
Jūs išmetate mane iš namų.
Aš dėl tavęs dariau viską, ką galėjau.
Mes stengiamės tave išugdyti.
Tačiau esi blogas vyrukas.
Aš nenoriu to sakyti dabar,
tačiau po poros savaičių
aš persikraustau į Atlantą su Rone.
Ar galiu kol kas likti čia?
Tikiuosi, kad tu nesugadinsi merginai gyvenimo, Keinai.
- Senele, aš nesiruošiu... - Keinai!
Aš nuoširdžiai tikiuosi, kad tu suimsi save į rankas.
Dievas mato.
Tačiau aš negaliu leisti tau likti dar vienai nakčiai.
Senele...
Puiku.
Tą pačią dieną, kai aš ruošiausi išvykti,
Oudogas pasakė man, kad farai ieško mūsų už alkoholinių gėrimų parduotuvės apiplėšimą.
Jis nebijojo.
Kasdien jis nakvodavo vis pas kitą draugą.
Dokas įdavė Čonsį farams.
Oudogas ketino nudėti jį, kol jo nesučiupo farai.
Aš niekur nevyksiu.
Tu būsi mulkis, jei išvažiuosi su ja.
Aš rimtai. Nejuokauju.
Velnias, Rone.
Išvyksti tik tu ir Enti, o atrodo, kad išsiveži visą namą.
Ar gali nunešti dėžė į mašiną? Ačiū.
- Kam man jis? - Kad nuneštu jį į mašiną.
Nesuprantu, kodėl jūs norti, kad aš padėčiau jums persikraustyti.
Aš niekur nevykstu.
Prakeiktas parsidavėlis.
Kas tave neramina?
Aš galvojau,
kad reiktų atsisveikinti su seneliais.
Ar tu su jais dar nekalbėjai?
Jei norėsi, galėsim užsukti pas juos prieš išvažiuodami.
Ar gali nunešti šiuos krepšius į mašiną?
Jei tu ir toliau taip man įsakinėsi, niekur aš nevažiuosiu.
Sakai, niekur nevažiuosi?
Kozai, paskubėk.
Aš nenoriu, kad tu prisidarytum sau bėdų.
Nesijaudink. Aš padarysiu tai dėl tavęs.
Aš turiu tai padaryti.
Gana žvalgytis aplink. Greičiau sėsk į mašiną.
Sveiki, draugužiai. Važiuojam nudėsim tą šunsnukį.
Važiuojam. Padarykime tai.
- Nagi, Dogai. - Man juk už tai nemokės.
- Man už tai niekas nemoka. - Niekam ir nemokės už tai, Kevinai.
Juk čia visi jo draugai.
Gerai, Kevinai. Gana ginčytis.
Šunsnukis.
Prakeiktas šunsnukis. Ar jūs pasiruošę?
Mes nudėsime jį. Tas šunsnukis gaus savo.
Aš nupirkau tau naują triratį, o tu į mane įvažiuoji.
Argi taip galima?
Šunsnukis.
Keinai. Keinai.
Maniau, kad tu padėsi mums.
Tu tinginys.
Tinginys.
Tu tinginys. Ar žinojai tai?
Keinai, už tai aš norėsiu gaut pinigų. Aš rimtai.
Kaip reikalai, biče?
Ant žemės, Rone!
Po velniais, Šarifai.
Kas po velnių nutiko?
Paleisk mane. Turiu rasti Entonį.
Nagi. Iškviesk greitąją.
- Paskubėk. - Dieve. Keinai.
Išvesk iš čia Entonį.
Iškviesk prakeiktą greitąją!
- Kaip jis? - Pakviesk pagalbą!
Tik ne tu.
Laikykis. Viskas bus gerai. Tu pasveiksi.
Iškviesk greitąją! Po velniais!
Paskubėk!
Velnias. Viskas gerai. Viskas gerai.
Nemirk. Nedrįsk mirti.
Kovok. Kovok.
Nagi. Ne.
Tu ir vėl mane skaudini. Laikykis.
Po to, kai primušiau Ailinos pusbrolį,
aš supratau, kad kada nors man teks vėl susidurti su tuo kvailiu.
Prakeikimas.
Nemaniau, kad jis grįš štai taip...
su ginklu.
Kaip ir sakiau...
kartais mūsų rajone būdavo smagu.
Tu niekada nežinojai, kas ir kada nutiks.
Aš padariau per daug, kad tapti tokiu, kokiu buvau prieš tai,
ir padariau per daug, kad gyvenčiau toliau.
Manau, kad galų gale...
viskas sugrįžta atgal.
Kartą mano senelis manęs paklausė,
ar man rūpi, ar gyvensiu aš, ar mirsiu?
Taip, man rūpi.
Tačiau dabar jau per vėlu.
Tekstą vertė: stasius [TRL-Team]
Specialiai Torrent.LT svetainei. Plačiau apie Mūsų Komandą ir darbus rasite užėję į www.T-Team.LT
Filmą užsakė: Predator.